-Hvordan går det i skolen? -Fint.
Er der ikke baseballudtagelse i dag? Det bliver sjovt.
-Jeg kommer nok ikke med på holdet. -Det gør du da!
-Du var blandt de bedste i hele Boston. -Fedt, hvis vi stadig boede i Boston.
-Kom forbi mit job efter træning. -Okay.
-Du! Jeg elsker dig, Finn Lawson. -Jeg elsker også dig, mor.
Godt grebet, Finn!
Luke, den nye fyr, der prøver din plads, virker ret god.
-Han kan nok ikke slå som dig. -Jeg er ikke urolig.
Hørte I det? Den søde lyd, når battet rammer ingenting.
Makker!
Kom nu, Luke. Sidste gang. Kom så.
Okay, kom ind. Fart på!
I, der klarer første cut, står på listen ved mit kontor om 15 minutter.
Er I ikke med, tak, fordi I prøvede. Desværre er der ikke plads til alle.
Jeg synes ikke om ham.
Det der går da ikke. Lille stakkel.
Se, alle sammen. Jeg har en ny ven.
Kom! Ind med dig.
Fint. Bliv der. Pas på tæerne.
Dygtig pige!
Jeg fatter det ikke. Hvorfor prøver du? Du er en ynk.
Og gæt engang. Ingen synes om dig. Bare skrid. Skrid!
Vil du smage på den her?
-Har du brug for hjælp? -Du! Lad ham være.
-Han forsøgte da. -Hvem har spurgt dig?
-Du er lige så ynkelig som ham. -Jeg kan i hvert fald slå.
Begynd ikke at fejre det endnu. Vi har meget baseball...
Det stemmer. Det er ingen pizzafest. Ingen peperoni eller balloner.
Den endelige udtagelse er i morgen. Ingen er med på holdet endnu.
Ikke en eneste af jer! Lige nu er der nul drenge på holdet.
-Nul! Med stort N... -Tak, coach Larry.
...U. L.
Som jeg sagde. I skal give alt på banen i morgen.
Nå coach siger "give alt på banen", taler han ikke om jeres tyggegummi.
Efter sidste års udtagelser var der tyggegummi på hele banen.
Jeg lyver ikke, coach. Der var nok 17 stykker tyggegummi derude.
Jeg taler om grape, kanel, spearmint.
Sikkert ni forskellige slags bubblegum.
En af jer må have tygget tre slags samtidigt. Et tyggegummiselvmord.
For jeg så sammentygget jordbær, grape og kanel.
Jeg garanterer, at det ikke sker i år. Jeg er baseballcoach.
Jeg er ikke tyggegummiopsamler. Og det er coach Peller heller ikke.
Jeg afslutter herinde, coach!
Baseball, drenge.
Base... ball.
-Min far slår mig ihjel. -Sats på løb. Du løber stærkt.
Tja. Bliver din far ikke vred, hvis du ikke klarer det?
I andre tabere... skakklubben er derovre.
Beklager, knægt. Du klarede vist ikke engang første cut.
Vi ses i morgen.
Cynthia, Finn er her!
Vil du have en smagfuld kulsyredrik med boblende fryd?
Jeg tager bare en sodavand.
Hej, stump. Jeg har travlt lige nu. Sig til Lynette, hvad du vil have, okay?
Jeg vil høre om udtagelsen. Øjeblik.
-Hvordan er den nye skole? -Okay, tror jeg.
Bord 12 vil tale med dig.
Jeg er snart tilbage, Finn.
-Er alt i orden? -Der er kød i denne burger.
-Hvad forventede du? -Jeg bestilte en vegoburger.
Det er det også. Grøntsager på burgeren. En vegoburger.
Jeg troede, burgeren var lavet af grøntsager.
Nå... Hvor hurtigt kan jeg få noget andet?
Eller, du kan bare tage kødet og give mig grøntsagerne.
Jeg spillede ret godt. Coach Peller var vist imponeret.
Det burde han være. Jeg er stolt af dig.
-Jeg skal have nye skokiler. -Allerede?
-Mine fødder vokser. -Kan det vente til næste lønningsdag?
Cynthia, vegoburgeren ved bord 12 sendte den her tilbage.
Hold op med at kalde folk det, de bestiller.
En anden troede, at vegoburgeren var lavet af grøntsager.
Det står på menukortet.
Undskyld, jeg skal lige ordne det her.
-Jeg elsker dig, Finn Lawson. -Elsker også dig, mor.
-Det her er Vegoburgeren. -Hej. Var det fejl på din bestilling?
-Det var kød. -Du bestilte en burger.
Jeg bestilte faktisk en vegoburger.
-Jeg troede... -At den var lavet af grøntsager.
Og på menukortet står der faktisk burgere med grøntsager.
Men kunden har altid ret. Vil du have noget andet?
Jeg har ikke tid. Men jeg betaler for den. Jeg spiste jo grøntsagerne.
Bestemt ikke. Jeg er ked af, at du ikke syntes om maden.
-Ved du hvad? Lad mig give drikkepenge. -Det er ikke nødvendigt.
-Det siger du. -Jeg er ked af, hvis jeg fornærmede dig.
Wow!
Mener du "mange drikkepenge" "sikke et mandfolk"?
Cynthia, jeg har brug for dig, nu!
Og hvor er ildslukkeren?
Okay, vær nu stille!
Jeg kommer nu.
Pas på, jeg kommer ind. Rolig nu. Nej, nej, kom så.
Nej, det er okay.
Nå.. Gary.
-Køb mere tørfoder næste gang. -For hvilke penge?
-Vi må spare på uvæsentlige ting. -Vi har ikke mad til os selv.
Jeg sagde, at jeg vil hente en del i madbanken næste gang.
Den derovre har et dårligt ben. Aflever ham.
Jeg tog ham ikke hos nogen. Jeg fandt staklen ved jernbanen.
Åh, Gary, slap nu af! Kom over det.
Kom så. Du kunne da ikke blive vred på mig?
Hallo! Sidste udtagelsesdag! Kom så! Dawson, skal du spille der hele sæsonen?
Vil du spille baseball? Kom!
Ved du hvad? Jeg har mistet mine snavsede strømper.
Jeg lagde dem sammen med håndklædet i går.
Vil du hjælpe mig med at finde mine snavsede strømper?
Ind med ham!
Kom så, drenge. Det er nok nu. Kom nu!
Luk mig ud!
Er der nogen derude?
Jeg vil til bunds i det her! Tyggegummi! Det skal ud af mit hus!
Beklager, Finn, men jeg kan ikke tage pladsen fra en, der er udtaget.
-Men... -Men hvad?
Ingenting.
Hør her.
Vi gør sådan her.
Kom til første træning på mandag, så må vi se, hvad der sker.
-Tak. -Jeg lover ingenting, Finn.
Tak. Tak, coach.
Jeg lover en ting! Jeg gør ikke rent, hvis du spytter tyggegummi på banen!
Har jeg ret, coach? Eller har jeg ret?
Se, hvem der kommer!
Hej, vasketøjsdreng! Du kan måske blive holdets håndklædedreng.
Kast bolden herhen!
Jeg sagde, kast bolden herhen.
Hej, Finn.
Vi skal kaste sten på den gamle fabriks vinduer. Vil du være med?
-Smadre vinduer og den slags. -Jeg skal desværre...
Jeg kan ikke i dag. Jeg skal hjem.
Ved du, at du lyder som en taber, nye dreng?
Finn.
Finn? Jeg ved ikke, om Finn er et cool navn... eller et tabernavn.
-Er Finn cool eller ej, drenge? -Nej, tåbeligt.
-Har du en mobil? -Ja. Hvorfor det?
Jeg vil ringe til min mor. Sige, at jeg kommer hjem, når jeg er parat til det.
-Kom nu, Finn. Det bliver sjovt. -Hvad er der i vejen, Finn?
-Med eller ej? -Jeg skal hjem og fodre fisken.
Har du fisk? Jeg elsker fisk. Med tartarsauce.
-Du burde få en hund. -Jeg elsker hunde.
Men synes hunde om dig? Synes Sparticus om dig?
Slap af. Gamle Sparticus ville aldrig gøre dig noget.
-Kom nu. Klap ham på hovedet. -Nej, lad være!
Kom nu, Finn. Klap hans hoved.
Finn. Du må ikke vise frygt.
Du skal vise dyret, at du er chefen.
-Giv mig den! -Eller hvad?
Ingenting.
Se mig! Du holder dig væk fra baseballbanen. Er du med?
-Jeg ville gå hjem, hvis jeg var dig. -Og hvis jeg ikke gør det?
Så er du dum.
Tak for alle de cool ting, Finn.
Jeg... skal gå nu.
-Du milde! -Hvad er der?
-De har gjort det forbi. -Læs ikke de sladderblade.
-Sagde Finn, at der var baseball i dag? -Jeg ved det ikke.
-Måske har hen endelig fået venner. -Han plejer at ringe.
I hans alder glemte jeg, at tjekke min mobil, når jeg var hos venner.
-Det gjorde min mor tosset. -Min søster var blevet det uden dig.
-Skal jeg fortælle hende det? -Nej!
-Du er sent på den! Hvad laver du? -Jeg var til baseballudtagelse.
Hvorfor hjælper du ikke din mor?
Luke! Kom tilbage!
Hvad er der?
-Luke, hvad er der galt med dig? -Jeg ordner det.
Luk ikke det bæst herind uden at binde ham.
Nej. Jeg har ham, okay?
Ind med dig!
Nu er det nok! Jeg har fået nok!
Hej, dreng.
Kan jeg ikke ryste dig af? Er Sparticus en mobber?
Benet ser slemt ud.
Jeg har noget til dig.
Værsgo.
Vi har vist haft en dårlig dag begge to.
Får jeg en high-pote? High-five.
Du er meget klogere end min fisk.
Vær stille. Jeg kommer tilbage. Bliv der.
At hjælpe en herreløs hund er en ting, men at stjæle en hund fra nogens grund?
Gary, jeg stjæler ikke hunde. Jeg redder dem.
Deres ejere er måske ikke enige, Vil du i fængsel? Du kan havne der.
Derfor fortalte jeg om min nødplan B. Hører du ikke efter?
-Du får brug for en plan B. -Hvad?
Jeg slider mig ihjel, og så skal jeg forhindre hundene i at myrde hinanden.
Og for hvad? Hundene gør os flade. Du skal have et job.
Hundene gør os ikke flade. Det er, fordi du tjener for lidt.
Jeg kan ikke arbejde! Jeg skal tage mig af de små.
Dit job er at forsørge, Gary. Forsørg!
Kom, kom. Vil du ud?
-Du! Du! Tag de der af! -Hvad vil du gøre? Slå mig?
Jeg ringer til socialtjenesten. De burer dig inde.
Find på en bedre grund. Jeg trænger til ferie.
-Hvor er hun? -Hvor tror du? Hos hundene.
Gå ud og hjælp hende.
-Hvorfor er du her? -Jeg laver lektier. Som du sagde.
Held og lykke med det!
Hvis du hjalp mig af og til, ville jeg få bedre karakterer.
Hvad har vi her...
-Jeg troede, du var gået ud. -Jeg så dig drikke af flasken.
Stil den tilbage i køleskabet.
Hej, dreng. Jeg har noget til dig.
Det kan du vist godt li'.
Fint. Død telefon. Død Finn.
Tag det roligt. Jeg kommer tilbage. Det lover jeg. Hej.
Hvorfor har du billederne af dig og Ted fremme?
-Han er stadig Finns far. -Finn siger, at han aldrig ringer.
Nej. 11 måneder. Ikke siden han blev gift med Julia.
Nemt for ham. Hvorfor begynder du ikke igen?
Skulle jeg date? Nej, jeg er ikke interesseret.
Og efter i dag at dømme må jeg bruge al min energi på Finn.
Vær ikke for hård mod ham, når han kommer. Lyt i det mindste til ham.
Jeg fik optagelsesbrevet fra Michigan forleden.
Gjorde du? Tillykke!
Mor og far vil ikke have, at jeg rejser så langt væk.
Hvad vil du gerne?
Komme så langt væk fra dem som muligt. Jeg tager i hvert fald til Michigan.
Godt. Rejs. Gå på college og blive rig og berømt.
Jeg bliver måske en berømt kok ligesom dig.
Næppe.
Jeg arbejdede ikke på østkystens fine restauranter for at stege burgere.
Men det er godt for Finn, en ny start.
Finn! Gudskelov! Hvor har du været?
Jeg spillede baseball med nogle venner efter udtagelsen og glemte tiden.
-Hvad er der sket med dit øje? -Jeg fandt ham ved parken.
Jeg skød genvej gennem skoven. Det er okay.
Jeg gav dig en mobil, så jeg kunne vide, hvor du er. Du skal svare.
-Mit batteri døde, undskyld. -Mit batteri dør hele tiden.
Tak for oplysningen, Grace. Og tak, Drew.
Det var ikke noget problem. Wow, her dufter virkelig godt.
Jeg missede frokosten.
Moster Cindy har lavet tunfiskecrocket. Du skal smage dem.
-Kroketter. -Det ville være uhøfligt at sige nej.
-Jeg laver en tallerken til dig, Finn. -Tak, kusine.
Og du... Jeg er vist blevet ti år ældre de sidste to timer.
-Undskyld. -Nu ser vi på dit øje.
Jeg skal til forældremøde i aften.
Jeg tænkte, at vi måske burde få en hund?
Du arbejder det meste af tiden, og jeg er alene hjemme.
Han kan passe på mig. Og holde mig med selskab.
Bestemt nej. Jeg skal ikke have en mund mere at mætte.
Dyrlægen koster altid mere, end man tror. Husker du gamle Charlie?
-Ikke rigtigt. Jeg var tre år. -Hvilken hund vil du have?
-Og vi har jo Sushi. -Sushi er giver ingen beskyttelse.
Du kan ikke gå med en fisk i snor. Du burde i hvert fald ikke.
-Og en fisk kan ikke sove i din seng. -Fisk svømmer i det vand, som de...
Du hjælper ikke, Grace. Værten tillader hverken katte eller hunde.
-Jeg havde en hund. Det var ikke værst. -Værten opdager sikkert ikke noget.
Slap af, moster Cynthia, det er bare en hund. Ikke noget stort.
I kan glemme det! Punktum. Ikke mere snak.
Undskyld.
Jeg ordner det.
Gode kroketter.
-Undskyld. -Det er okay. Du forsøgte.
-Din mor har meget at tænke på. -Det skulle blive bedre her.
Det bliver det. Du er tættere på os nu.
-Jeg hader det her. -Finn, en hund ville være cool, men...
Du skal have nye venner. Det tager bare lidt tid.
Giv mig en krammer.
Jeg er her, dreng. Jeg sagde jo, at jeg ville komme tilbage.
Du vil vel gerne ud herfra?
Hvem vil have en tennisbold?
Hjælp mig med at grave.
Klap i, møgkøtere!
Kom, dreng!
Ud, kom nu!
Jeg sagde, klap i, møgkøtere!
Okay, knægt. Så spiller vi.
Kom, dreng.
Jeg fik dig ud, og hvad så nu? Jeg kan ikke kalde dig Dreng.
Næsten lige så slemt som Nye dreng.
Hvad skal jeg kalde dig? Toto? Benji? Lassie? De er optaget.
Markerer du dit revir? Nu ejer du hele Marshall Avenue.
Vil du hedde Marshall? Jeg kan godt lide det.
Marshall Avenue Lawson. Kom, så går vi, Marshall.
Jeg har nogle rester til dig.
Først...
Hvad har vi?
Lidt kød.
Næste?
Vi har lidt bouillon til dig.
Og til sidst... har vi nogle chips.
For at gøre det sprødt. Værsgo.
Spis op.
Du er sulten.
Undskyld. Det gør sikkert ondt.
Finn?
Nej, vær stille, Marshall.
Bliv her.
Hej, mor. Jeg tog lige et bad.
Hvornår er du begyndt på det, uden at jeg skal tigge om det?
Jeg blev beskidt, da jeg spillede baseball.
-Og brillerne? -Ja, nemlig.
-Hvordan gik forældremødet? -Godt.
Jeg synes om din nye skole. Lærerne virker rare. Men jeg har hovedpine.
Du burde sove. I dit værelse.
Jeg er ked af det med hunden. Måske om nogle år...
Det er okay. Jeg er allerede kommet over det.
Kast ikke bolde mod væggene. Gem det til træningen i morgen.
Jeg tager hovedtelefonerne på og sover.
Jeg elsker dig meget højt, Finn Lawson. Godnat.
Det er okay, Marshall. Vi skal bare være mere stille.
Marshall!
Finn! Fjern det udyr fra min seng! Få ham ud nu!
-Hvad er der i vejen med dig? -Kom, Marshall.
-Det her er bare løgn! -Kom, Marshall.
Du er min veninde. Derfor vil jeg have dig med.
Jeg får dobbelt udgangsforbud, hvis jeg lister ud.
-Dobbelt udgangsforbud? -Og jeg får en fodlænke.
-Hvem ringer til dig? -En anden fyr.
-Nej, det er det ikke. -Det er Finn.
-Ja, Finn, hvad er der? -Jeg har brug for din hjælp.
-Hvor er du? -Kig ud ad vinduet.
-Hvem er det? -En hund. Min hund.
Bliv der. Jeg kommer ned.
Din mor bliver tosset, hvis du tager en hund med hjem.
Tror du? Han hedder Marshall.
Han er kommet til skade.
Kom, vi tager ham ind i garagen og finder noget til hans ben.
Undskyld, Marshall. Had mig ikke.
-Hvorfor bobler det? -Det r en slem infektion.
-Hvor har du ham fra? -Luke Weavers hus.
-Du skal aflevere ham. -Så dør han.
-De er skøre. De har 60 hunde. -De har altid været underlige.
-Det er ikke folk, man vil gøre sure. -Jeg er ikke bange.
Du kan have ham her i nat, men mine forældre må ikke vide noget.
-Hvad med hans ben? -Det ved jeg ikke.
Marshall skal til en dyrlæge.
Jeg henter mad og vand til ham. Er han stueren?
-Aner det ikke. Han tisser meget ude. -Fint.
Det er okay, dreng. Du er tryg her med mig.
Jeg lader ingen gøre dig noget. Jeg ved ikke hvordan.
Men jeg vil ikke lade dig blive mobbet igen.
Jeg ville ønske, jeg kunne tage dig med til mit gamle hjem.
Du ville synes om det. Du ville synes om mine gamle venner.
De ville også synes om dig. Der var bedre der.
Alt havde været okay, hvis min far ikke havde forladt os.
Jeg hader ham.
Du ved sikkert ikke, hvordan man hader. Gør du, dreng?
-Har du fortalt din mor det her? -Jeg klarer det selv.
Jeg er ikke nogen baby.
-Hvorfor sagde du ikke noget til mig? -Folk hjælper ikke hinanden.
-Jeg må hjælpe mig selv. -Hvem har lært dig det vås?
-Det eneste, min far lærte mig. -Du hjælper jo Marshall.
Jeg hjælper dig med Marshall. Du hjælper din mor.
-Din far tog vist fejl. -Stop nu, okay?
Jeg vil ikke tale om det.
Fint. Gå du bare hjem. Jeg tager mig af Marshall i nat.
Tak, Grace.
-Føj, hvad er det for en lugt? -Hjemmelavet hundeshampoo.
Du får i det mindste ikke lopper.
Du er min hund.
Og jeg er din dreng.
Kom nu. Dine forældre opdager ikke, at du er gået.
-Det sagde du også sidste gang. -Det bliver en sjov fest.
-Jeg skal vel ikke gå som single? -Hvorfor? Vil du være single?
-Det var ikke det, jeg mente. -Beklager Drew, jeg lister ikke ud.
-Hvordan kom du herind? -Hvem er det?
Du skal gå, inden mine forældre kommer.
-Grace, hvem er det? -Jeg må løbe nu.
Nej. Ikke igen! Nej!
Beklager, Marshall. Tilbage til garagen. Jeg er på spanden i forvejen.
Du er så sød. Du hørte Drew, skal jeg liste ud med ham?
Er det et ja eller et nej?
-Grace? -Var det en hund?
Jeg lister ikke ud.
Ser du?
Hvilken gyselig person kidnapper en hund fra et lykkeligt hjem?
-Hvorfor lod du det ske? -Det var et spørgsmål om tid.
-Du skal finde min hund. -Han kan være hvor som helst.
-Nemlig, han er sikkert bange. -Niks! Jeg bliver hjemme.
-Vi har det bedre med en hund færre. -Jeg henter hunden til dig.
Der er i det mindste en mand her.
-Du er kokken. -Du er vegoburgeren.
-Undskyld. Dårlig vane. -Jeg hedder Henry.
-Hyggeligt at møde. -I lige måde. Igen.
-Det her er Carrie. -Hej, hyggeligt at møde dig.
-Henry fortalte om jeres dejlige mad. -Jaså?
-Ja, morgenmaden var rigtig god. -Godt, I syntes om den.
Jeg bestilte vegoomeletten. Omeletten med grøntsager på.
Hun ved sikkert, hvad en vegoomelet er.
-Vi må hellere gå. -Ja.
-Hyggeligt at mødes igen, kok. -Jeg hedder Cynthia.
-Ha' en god dag. -I lige måde.
-Også dig, kok Cynthia. -Pinligt!
Hvorfor gør vi det? Har du ikke hunde nok?
Jeg er ligeglad med hunden. Jeg kan ikke lide ham den nye.
Ridgemonts Dyreklinik
Var det her den eneste snor, du kunne finde?
-Hvordan skal vi betale alt det her? -Vi finder på noget. Jeg har penge.
Man kan også afdrage.
Det tog min mor et år at betale, da katten havde ædt julepynten.
Det gør meget ondt, ikke?
-Lægen tager imod jer nu. -Kom, Marshall.
-Det er en alvorlig infektion. -Ikke så slemt, vel? Det skete i går.
-Det har vist varet i en uge. -Ja. Det skete i sidste uge.
-Hvor er dine forældre? -Min mor arbejder.
Han skal opereres. Kan du ringe til din mor på arbejdet?
Jeg kan ringe til mine forældre, men de ringer bare til din mor.
Jeg kan ikke behandle ham uden ejerens tilladelse. Den voksne ejers.
Jeg lover, at vi betaler. Hvad det end koster.
Jeg kan arbejde her på kontoret som betaling.
Jeg begynder med antibiotika. Men han skal have meget mere, og snart.
Ring til din mor og hør, om hun kan komme.
Jeg tror ikke, hun kommer.
-Hallo? -Hej, moster Cynthia.
-Vi er på Ridgemonts dyrehospital. -Er Finn med dig?
Ja. Og hunden. Det er ret vigtigt.
-Han har meget ondt. -Hvem? Finn eller hunden?
Dem begge. Men mest hunden.
Okay. Jeg kiggede ind derhjemme...
Jeg forsøger at stoppe ham!
-Jeg ringer til Dyrebeskyttelsen. -Nej!
-Han dør, hvis de får ham tilbage! -Det var der, han blev syg.
Vi må finde ham, Finn. Marshall skal behandles nu.
-Men du sagde, han ville blive rask! -Han er meget syg.
-Vi deler os. Hav mobilen med. -Marshall!
Værsgo. Tak, damer. Ha' en god dag.
Væk! Forsvind!
Gå din vej.
Okay, makker. Af sted.
-Vovse! Vovse! -Joey, nej!
Væk med dig!
Hallo! Det er cool, at vi mødes på denne måde.
-Det er min mobil. -Finn, hvorfor stjal du Lukes mobil?
-Det er min mobil, det ved I. -Ved du hvad? Behold mobilen.
-Men giv mig min hund. -Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Jo, du ved vist, hvad jeg taler om. Det kaldes indbrud.
Du kan havne i ungdomsfængsel. Hvor er min hund?
-Jeg afleverede ham til ejeren. -Løgner. Hunden var herreløs.
Kun min mor interesserede sig for ham. Hvor er han?
-Vi tæver ham bare. -Det ville jeg ikke gøre.
Eller skal jeg fortælle din bror, at du har hans fodboldjakke.
-Han stjal Lukes hund. -Jaså, Luke? Hvad hedder hunden?
Det ved jeg ikke. Jeg ved det ikke, okay?
-Hvad som helst. -Marshall. Og han er ikke en ting.
-Han skal passes. -Han er min mors hund.
I må hellere aflevere ham, ellers går vi til politiet.
Ring bare til politiet. De vil nok gerne besøge jeres familie.
Så ringer de til Dyreværnet.
-Skal en pige slås for dig? -Hvad gør du, når hun er gået?
Din mor har masser af dyr, hvorfor må han ikke beholde den?
Hun skal ikke fortælle os, hvad vi skal gøre.
Kender du min kæreste Drew? Drew Marcum? Back på universitetsholdet.
Jeg vil sms'e til ham.
Jeg blæser på, hvad folk siger. Aflever ham, ellers er du færdig.
Jaså?
Vi går.
-Er du okay, Finn? -Jeg leder i parken.
Hej, jeg skulle komme og tale med dr. Henry.
Dr. Henry Reeves. Kok Cynthia.
-Er du dyrlægen? -Er du mrs Lawson?
Miss.
-Det er den anden dr. Reeves. -Pudsigt. Vi mødtes forleden.
Jeg er ked af, at din hund stak af. Det sker næsten aldrig.
-Finn og Grace leder efter ham nu. -Vi har ingen hund.
-Har Finn ingen hund? -Nej. Men jeg begynder at tro det.
Og nu får han udgangsforbud.
Det angår ikke mig, men jeg føler mig ansvarlig for, at hunden stak af.
-Jeg ville gå ud og lede efter dem. -Lad mig tage mig af min søn.
Jeg myrder ham. Sagde de, hvor de gik hen?
-Vi skal nok finde dem. -Jeg tager mig af det.
Nej, spar på energien, hvis du vil myrde ham, når vi finder ham. Ikke sandt?
Hav det godt og hav en god sommer.
Er det...
Hallo, makker.
Det er okay, jeg er din ven.
Hvor er den køter?
Jeg har brug for hjælp herovre. Jeg leder efter en hund. Hvor er du?
-Ved du, hvordan han ser ud? -Finn? Jeg ved, hvordan mit barn ser ud.
Jeg mente Finns hund.
-Hvad er der i vejen med ham? -Finn? Aner det ikke. Hvad er det galt?
-Jeg taler om hunden. -Marshall har et inficeret ben.
Uden hjælp får han blodforgiftning. Hans organer lukker ned.
Det er meningsløst at finde ham.
Jeg skulle aldrig have taget Marshall. Jeg er som Lukes mor.
Det er ikke det samme. Han ville dø, hvis du havde ladet ham blive der.
Han dør, fordi jeg tog ham.
-Jeg taber, selv når jeg forsøger. -Du taber kun, hvis du giver op.
Det er let, når alt går godt. Det er, når det går dårligt, at du skal kæmpe.
Giv ikke op fem minutter før, miraklet sker.
-Det lød godt. Fandt du på det? -Nej.
Det stod på et god-bedring-kort. Men det lyder fornuftigt.
Jeg har en idé.
Marshall!
-Der er han! -Ikke den farve. Det er en blanding.
-Jeg ved ikke, hvordan du ser forskel. -Det er en del af jobbet.
Tak for ingenting, Gary.
-Tag det roligt. Jeg finder Marshall. -Marshall? Han hedder Baby Boy.
Er det ikke collien?
Det er Baby Man Jr. Kan du ikke deres navne?
-Ingen kan huske så mange navne. -Rejs dig, Gary. Vi skal finde Baby Boy.
Sammy, kom tilbage! Sammy, stop! Ikke ud på gaden!
Nej, Sammy!
Mange tak, hund.
-Der er Drew! -Jeg troede, du havde udgangsforbud.
Det har jeg. Sikkert for resten af livet.
Kan vi tale om det senere? Vi skal finde Marshall.
-Er Marshall en hund? -Hvad troede du?
Ikke en hund.
-Hvor skal vi hen, Finn? -Skoven ved Pipers Field?
Sejt terræn. Fedt!
Lad os se, hvad slæden her kan gøre med firhjulstræk.
Finn virker som en god dreng. Han elsker virkelig den hund.
Han er en god dreng. Det eneste gode, Ted gav mig.
-Apropos børn, hvis er autostolen? -Jennifers. Hun er tre år.
-De er skønne i den alder. -Carrie forguder hende.
-Er Grace også din? -Min niece.
-Hun og Finn er som søskende. -Du er heldig at have en sød dreng.
Det er du også.
Hvor er hunden?
-Se, en Marshall-imitator til. -Det er faktisk Marshall.
Gå om på den anden side. Langsomt.
Bliv der.
Hej, Marshall.
Okay, gå langsomt fremad.
Det er okay, vi hjælper dig.
-Jeg tror, han er på din side. -Her er han!
-Jeg tror, Marshall hader mig. -Nej. Du holder vel af hunde?
-Jeg elsker hunde... -Lige nu er Marshall bange for alle.
Han gik måske ned ad Willow Street.
-Morer du dig, Finn? -Ja!
-Nej! Kast ikke op i min bil. -Kør ind til siden!
Det er løgn!
-Føj! Har du det godt, skat? -Ja. Alle tiders.
-Hvordan går det med baseball, Finn? -Jeg kom ikke med på holdet.
Ikke? Det er da dumt. Du er smaddergod på tredje basen.
Det er en lang historie.
Har du det bedre nu?
Jeg er træt af at lede efter hunde. Lad os lege noget.
-Det er ikke hunden. Finn skal have tæv. -Hvad er der med Finn? Han virker okay.
-Han er en taber. -En tosse.
-Jeg vil lave noget andet. -Også jeg.
-Hvad med dig? -Jeg er med.
Hallo! Vent.
Kom nu. Glem dem.
Slap af. Nogen finder ham, og så ringer de til nummeret på hans skilt.
-Han har intet skilt. -Det er ikke godt.
-Han ville havne hos Weavers igen. -De burde sidde i fængsel.
Jeg tror ikke, hun forstår, at hun skader dem. Og Luke er en psyko.
-Han er vel en god baseballspiller? -At en idiot at være.
-Hvorfor kom du ikke med på holdet? -Jeg missede udtagelserne.
-Hvorfor det? -Jeg var fanget i en vasketøjskurv.
-Det har du aldrig fortalt. -Jeg ville ikke udbasunere det.
-Lad mig gætte. Låste Luke dig inde? -Ja.
-Det er ikke morsomt! -Jeg ved, hvordan du føler dig.
-Som om nogen ville mobbe dig. -Aldrig.
-Jeg... jeg var en slags mobber. -En slags mobber?
-Du var en mobber. -Jeg var en idiot.
Superidioten her og hans venner ville tæve min ven Jeremy.
Hun var meget vred. Og lækker.
Jeg ville sige undskyld til hende, men hun sagde:
"Sig ikke undskyld til mig, men til Jeremy." Så det gjorde jeg.
-Var det dengang, I begyndte at date? -Nej. Han var stadig en idiot.
Men... han forandrede sig.
Det er svært at indrømme, at man er taberen.
-Jeg er allerede en taber. -Sludder! Du begynder at tro på det.
-Det er det, mobbere vil. -De får det bedre, når du har det skidt.
Lad dem ikke gøre det mod dig.
Hallo?
-Din mor siger, vi skal køre hjem. -Jeg skal finde Marshall!
Hun og Henry kører rundt, til de finder ham, men vi skal hjem nu.
-Leder min mor efter Marshall? -Ja. Utroligt, ikke?
Men vi skal hjem, hvis nu Marhall kommer.
Det gør han ikke. Han stoler ikke på os længere.
-Jeg må finde Marshall. -Så gør det.
-Hvad? -Gør, hvad du skal.
-Hvor blev Finn af? -Aner det ikke.
Han var her lige før. Nu er han væk.
Så kan jeg vel ikke sige, at hans mor leder efter ham?
Tak.
-Godt spillet, Drew. -Jeg har mine øjeblikke.
Her, Marshall.
Helt ærligt?
Ja, grin bare.
Jeg er ked af, at du ødelagde dine bukser og sko.
Jeg arbejder med dyr hele tiden. Jeg har trådt i værre ting.
-Har du trådt i flodhestebæ? -Nej, det tror jeg ikke.
Jeg har heller ikke. Ingen i byen har en flodhest. Vel? Nej.
Men jeg har trådt i meget bæ.
Lad mig hjælpe dig. Her.
Jeg står bare og ser på. Jeg burde hjælpe dig.
Undskyld!
Slip slangen langsomt og hold hænderne, hvor jeg kan se dem.
-Tænker Carrie ikke over, hvor du er? -Hun ved, jeg skal more mig af og til.
Vi finder ikke Marshall i aften. Og jeg skal hjem til Finn.
Ja, naturligvis.
Sig til, hvis du har brug for noget. Så er jeg her.
Flirtede jeg lige med en gift mand? Hør nu lige, Cynthia, tag dig sammen.
Mor har dig! Jeg får dig hjem, hvor du hører til, okay?
Kom så! Hvad er der sket med dit ben?
Hvordan gik det til?
Gary, hjælp mig med at få ham op. Han har skadet benet.
-Kom, Marshall! -Gary, fang dem!
Kom nu!
Kom, Marshall. Du er okay her. Jeg er ked af det.
Giv mig hunden, knægt. Han er ikke din.
-Han skal til dyrlægen. -Min kone tager sig af ham.
Jaså? Med alle de andre hunde? Jeg er hans eneste ven.
Han er min eneste ven.
Tag det roligt. Min kone hjælper ham.
-Hvor er hunden? -Jeg har ham ikke.
Vi skulle til dyrlægen, da de tog ham. Han er nok død.
-Hvad er der i vejen med ham? -Hans ben er alvorligt skadet.
-Han dør, hvis han ikke får hjælp. -Hvad gjorde du ved ham?
Hvad jeg gjorde? Du gjorde det. Din mor gjorde det.
Du kan sige, at min mobil er din. Men det her er anderledes, Luke.
Din mor elsker måske Marshall, men hun skader ham.
Tal ikke sådan om min mor!
Luke!
-Luke, gå hjem. Det er tid til Plan B. -Er hunden syg, mor?
Han har det fint! Jeg kan selv tage mig af Baby.
Og du! Du der! Hold dig væk fra min grund!
Kør.
Hvis Marshall dør, er det din skyld.
-Hop op! -På hvad?
På cyklen. Vi kommer hurtigere hjem til mig på cyklen.
Vi skal hente Marshall.
Men hvis du siger det her til nogen, så tæver jeg dig.
Hop op!
Jeg sætter de sidste hunde ind i skuret hos de andre. Du sætter ham derind.
-De kan ikke være der. -Bare til de holder op med at lede.
-Han skal til dyrlægen. Han er syg. -Nej, han har mig.
Hvorfor skal jeg gøre alt, Gary? Alt! Sæt hunden over i skuret nu!
Klarer du dig, Marshall?
Gå. Find din unge.
Smut så, dreng!
For pokker, Gary! Fang hunden!
Der er han!
-Han skal til dyrlægen. -Jeg har en idé.
-Hvordan har han det? -Det ved jeg ikke.
-Nu kommer din mor. -Hold fast. Jeg skyder genvej.
Det er okay, dreng.
Det ser ikke godt ud. I vil måske ind og sige farvel.
-Kommer du med? -Naturligvis.
Jeg vil ikke sige farvel til ham allerede. Det er uretfærdigt.
Det ved jeg godt.
Når vores lejemål udløber, så kan vi måske...
...finde et sted, hvor vi kan have en anden hund.
Marshall er min hund!
Kom nu, Marshall. Kæmp. Du må ikke dø.
-Hvad kræver det at redde ham? -Benet skal amputeres.
-Ville det fungere? -Det er vores bedste håb.
Men det bliver et stort arbejde at få ham til hægterne.
Han får brug for masser af kærlighed og opmærksomhed.
Jeg tager mig af ham, mor. Det ved du.
Jeg kan hjælpe.
-Okay... -Okay, så gør vi det.
Gør ham klar, søs.
-Er Carrie din søster? -Ja, og en vidunderlig dyrlæge.
Ikke igen!
Kom nu, dreng.
-Jeg tror ikke, det lykkes. -Det skal det.
Ikke mere adrenalin.
Henry.
-Tredje gang... Kom nu, dreng. -Han er væk.
Stop, Henry.
Tag nu bare hjem.
-Hvad sagde du? -Ingenting.
Jeg tror, han klarer det. Hvis antibiotikaen gør, hvad det skal.
-Det var tæt på. Hans hjerte gik i stå. -Jeg synes, du sagde...
Han kom tilbage. Han indså nok, at han havde noget at leve for.
Og hans ben?
Han burde snart være oppe og løbe på sine tre ben.
Hvordan sagde din mor, at hun fandt Marshall?
Hun reddede ham. Der er flere. Mange flere.
Min mor mener det godt. Hun elsker dem, men der er alt for mange.
Vi kører ud til jer senere, men sig, at Marshall klarer den.
Tak.
-Det er et sandt mirakel. -Mirakelhunden Marshall.
Vi har vist fået hund. Kom her.
-Hvor mange hunde har I her? -Fem. Fem hunde.
Baby Boy, Baby, Mamas Baby...
-Baby Girl, Rex Et... -Rex Et? Er der også en Rex To?
-Nej, kun Rex Et. -Er nogen af de hunde Rex To?
Jeg går lidt omkring, og ser, hvad jeg kan se.
-Hun frygter, at I afliver dem. -Nej.
Dyreværnet kan klare den slags.
Jeg blev så overvældet. Jeg hjalp hundene!
I kan ikke dømme mig!
Vi vil hundenes bedste. Vi dømmer ikke.
-Mrs Weaver, lad dem få nye hjem. -Jeg er ikke et dårlig menneske.
Jeg er ikke et dårligt menneske. Det er ikke dårligt at have hunde.
Nej. Men ikke 60 hunde.
EN MÅNED SENERE
-Er din mor parat? -Ja, hun kommer snart ned.
Sig hej til doc.
Han reddede dit liv.
Hej.
-Hej. -Dejligt hus.
Tak. Lidt lille. Men det er moderne, og man må gerne have kæledyr.
Det er lille, men måske ikke så moderne.
Grace, vil du sætte dem i vand?
Hun skal være hjemme til tiden. Husk det.
Hun kommer tidligt hjem.
Hvad tænker du på?
Jeg tænker på...
...hvad du ville gøre, hvis jeg forsøgte at holde dig i hånden?
Hvorfor ikke finde ud af det?
Hvad tænker du på?
Jeg tænkte på, hvad han ville gøre, hvis jeg kyssede ham på kinden.
Hvorfor ikke finde ud af det?
Du fik mig.
Det håber jeg.
-Må jeg beholde hende? -Hvorfor spørger du mig?
Hvis mine forældre flipper ud over hunden, giver jeg dig skylden.
De hader dig i forvejen. Hvad? Det passer.
Hvorfor ikke? Dine forældre vil aldrig synes om mig.
Det kan jeg leve med. Lad os se, om du har en ejer.
Hej, Finn!
Du skal hilse på en.
-Det her er Roxie. -Hej, Roxie.
-Undskyld. -For hvad?
For det, jeg ikke gjorde.
Jeg sagde ikke fra over for Luke og Chelsea, da de var onde mod dig.
-Men du sagde fra over for dem. -Pyt med det, vi er okay nu.
-Knægt! Giv mig mobilen. -Luke!
-Rolig. Finn og jeg er okay. -Det passer.
Det er et mirakel.
Jeg tror, Roxie vil have en godbid.
Det vil Sparticus også. Jeg giver.
Mine damer og herrer, må jeg bede om jeres opmærksomhed.
Ridgemonts borgmester McGraw er her. Tag godt imod ham.
Tak.
Som I ved, elsker jeg tre ting. Denne by, baseball og dyr.
Og Finn har vist sig at være en sand dyreven. Finn, kom herop.
Normalt giver vi folk byens nøgler-
-men i dag gør vi noget specielt for dig og Marshall.
I dag giver vi dig byens kødben.
Jeg reddede ikke kun Marshall. Han reddede også mig.
Giv ikke op over for mobning. Vær stærke, modige og rare.
Nogle gange kan livet virke hårdt.
Giv ikke op fem minutter før, miraklet sker.
Marshall har også noget at sige.
God fornøjelse, alle sammen!
Kom, Marshall.
Marshall lever nu lykkelig og rask i St. Louis, Missouri-
-hvor han og Cynthia lærer børn om farerne-
-ved dyresamling og mobning.
Tekster: Ordiovision